Velký přebudovský rybník
Kraj: Plzeňský kraj
Okres: Plzeň - jih
GPS souřadnice: 49.4994886N, 13.6978022E
Odkaz do map: https://mapy.cz/s/gocobudede
Byl krásný den a já jsem se
toulal přírodním parkem Pod Štědrým. Poslouchal jsem zpěv kamarádů ptáčků,
kteří pěli písně krásnější než krásné. Svištěl jsem po boku kámošů motýlů,
kteří poletovali napříč rozkvetlou loukou. Užíval jsem si vůni místní přírody,
která lahodila mému famfrňáku. Než jsem se v přírodním parku Pod Štědrým
rozkoukal, měl jsem louku za chvostem a po měkoučké cestě svištěl jsem do
hloubi lesa.
Svištěl po měkoučké lesní cestě a
rozhlížel se kolem sebe. Občas jsem zmerčil houbu, občas jsem zmerčil tajemnou
pěšinku. Jak už asi tušíte, houby, ty mne nechávaly v naprostém klidu. Ale
pěšinky, to byla jiná. Ta mé pozornosti neunikla ani jedna.
Po nejedné pěšince jsem se vydal
do hloubi lesa. Nejednou jsem našel stopy kámošek srneček a kámošů srnečků.
Objevil jsem i stopy kámošů divočáků. A že byly pořádně velké, to si můžete
písknout. Objevil jsem dokonce stopy kámošky lišky. Kde ta se tu vzala, to mi
bylo záhadou.
S přítomností kámošky lišky
jsem si lámal kebuli ták usilovně, že jsem si vůbec nevšiml, že prozkoumávám
jednu z dalších pěšinek. Nevšiml jsem si, že se pěšinka vedoucí mezi
vysokými stromy změnila v pěšinku vyšlapanou ve vysoké trávě. Až na
poslední chvíli jsem si všiml oplocenky, která byla skoro dokonale maskována
vysokou travičkou. A zajocha, toho jsem si všimnul až tehdy, když vyskočil
těsně před mou kebulí.
To vám štěknu, kamarádi, se
zajochem jsem nepočítal. Leknutím jsem vyskočil, v mžiku jsem se posadil a
než jsem se nadál, už jsem svištěl zpátky na cestu k člobrdici, protože mi
štěklo, že jsem někde, kde bych být neměl.
Po boku člobrdice svištěl jsem
dál, po měkoučké cestě. Kebuli jsem měl plnou myšlenek a na cestu jsem se vůbec
nemohl soustředit. Už mi v kebuli neležela jenom zbloudilá liška. Už jsem
měl v kebuli i spoustu zajochů, kteří se k nám do lesa nastěhovali.
To byste nevěřili, jakou z nich mám radost. Sice mne občas překvapí, ale
to se stane. A já jsem moc rád, že se to stává stále častěji. Vždyť zajochy
jsem znal po mnoho let pouze z knížek. A nyní je vídám ve volné přírodě. A
to je co štěknout.
Ani jsem nestihl vypustit zajochy z kebule, když se přímo přede mnou otevřel les a já jsem zmerčil spoustu modré vodičky. Než jsem se nadál, byl jsem skoro v srdci přírodního parku Pod Štědrým a přímo před famfrňákem a jako na tlapce jsem měl Velký přebudovský rybník. Místo, kam se po mnoho let tlapkám ták rád koupat.
Velké poděkování patří společnosti
@crussis, od které má člobrdice terénní koloběžku, díky které se mohu toulat
jako zamlada a bez které by tento štěk nevznikl. Pokud stále váháte, zda si
koloběžku pořídit, jděte do toho. Vaše toulání se změní k nepoznání.
Zvládnete mnohem více a ještě se dobře pobavíte.
Komentáře
Okomentovat