Vrchol Malý Tok, CHKO Brdy
Kraj: Středočeský kraj
Okres: Příbram
GPS souřadnice: 49.6558028N, 13.8450614E
Odkaz do map: https://mapy.cz/s/fegokademu
Byl krásný den a já jsem se
s člobrdicí toulal po Brdech. Na obloze zářil kamarád Puňťa a mráček by po
boku Puňti jeden pohledal. Obloha byla ták vymetená, až mi to kebule nebrala. Takhle krásně modrou
oblohu totiž vídám jen málokdy.
Tlapkal jsem si po boku člobrdice
po měkoučké lesní cestě plné louží a loužiček. Člobrdice pomalu popojížděla na
kolobrndě a já jsem se s radostí mne vlastní láznil v každé loužičce,
která se mi připletla do cesty. Občas jsem láznění vyměnil za občerstvování,
ale to se stalo opravdu jen občas. Vždyť loužičky na této lesní cestě
k láznění přímo vybízely. Na dně měly poskrovnu bahýnka, a vodička byla
ták čisťounká, až se v ní občas i rostlinky rozhodly růst. A jak krásně
taková loužička voněla, to si asi dokážete představit. Chanel No. Brdy byl
z mého kožíšku cítit ještě daleko od této cesty.
Cestu plnou loužiček jsem až moc
brzy vyměnil za zpevněnou cestu barvy pálených cihel. S mokrým kožíškem
totiž nebyla lepší volba. Jak krásně cesta prášila, to si určitě umíte
představit. Jak jsem svištěl po boku člobrdice netrvalo dlouho a stal se ze mne
černý pes s krásně zářícím cihlově červeným podvozkem.
Maskovanější než maskovaný
svištěl jsem stále dál. Držel jsem tempo s člobrdicí a očadly jsem rejdil
po okolí. A že bylo na co koukat, to si můžete písknout.
Svištěl jsem po rovince napříč
krásným lesem. U cesty merči jsem květiny, keře a kapradí. Za těmito
rostlinkami merčil jsem po pravé tlapce nádherný vzrostlý les. Po tlapce levé
měl jsem les plný mladých rozčepýřených stromků, které o kus dál ještě omládly.
Svištěl jsem, co mi tlapky
dovolily, kochal jsem se přírodou, když se po mé pravé tlapce objevila měkoučká
lesní cesta, na jejímž začátku jsem zmerčil cosi postavené z cihel.
To se ví, opustil jsem cihlovou
lesní cestu a vydal jsem se do hloubi lesa. Usvištěl jsem jen pár kroků,
obsvištěl jsem cosi z cihel a než bys pro kostičku dosvištěl, už jsem
seděl u nevysokého kamene před vysokým borůvčím.
Než jsem se nadál, byl jsem na
místě mne ták dobře známém. Seděl jsem na vrcholu Malý Tok, pozoroval jsem
kámen a pod fousky jsem si poštěkával, jak moc krásně tady je. Borůvčí zářilo
do dálky. Kapradí zdobilo les. Ptáčci pěli písně krásnější než krásné. Já jsem
byl součástí celé té krásy a s člobrdicí po boku jsem si užíval chvíli
tady a teď jak se sluší a patří.
Velké poděkování patří
společnosti @crussis, od které má člobrdice terénní koloběžku, díky které se
mohu toulat jako zamlada a bez které by tento štěk nevznikl. Pokud stále
váháte, zda si koloběžku pořídit, jděte do toho. Vaše toulání se změní
k nepoznání. Zvládnete mnohem více a ještě se dobře pobavíte.
Komentáře
Okomentovat